Mamma?
-Kat? -Mår du bra?
Ja, jag mår fint.
Varför är du uppklädd?
Vad menar du?
-Vad är klockan? -Nästan fem.
Jag måste börja med middagen.
Jag var 17 år när min mamma försvann.
Precis när jag bara var min kropp, kött, blod och hormoner.
Hon klev ur sin och lämnade den.
Hej, mrs Hillman. Är Phil hemma?
Nej, han har inte kommit än, Katrina.
Han skulle hämta mig i skolan.
Han är säkert på väg. Du vet hur han är.
Vill du komma in och vänta på honom?
Det behövs inte. Hälsa bara att jag var här.
-Tack, mrs Hillman. -lnga problem, kära du.
HÖSTEN/VINTERN 1988
Pappa? Varför är du hemma så tidigt?
-Har du sett din mamma? -Nej. Hurså?
Hon är borta.
Vad menar du med det?
-Jag kom hem och hon var inte här. -Hon är nog bara i affären.
-Bilen står i garaget. -Sluta nu. Hon kommer snart.
Jag har ringt alla. Ingen har sett henne.
Oroa dig inte. Allt är säkert som det ska.
Ja...
Jag går till mitt rum.
Hon har inte ens lämnat nåt brev. Pappa har flippat helt.
Var tror du att hon är?
Hon kanske har lämnat honom. Hon har ju hotat med det.
Uppförde hon sig underligt eller nåt?
Inte värre än vanligt.
Förra veckan sov hon i min säng när jag kom hem från skolan.
-Va? -Visst är det underligt?
När hon vaknade var hon förvirrad. Hon var nog kvar i en dröm.
-Så var sjutton var du i dag? -Just det...
-Jag var hos Thomas och... -Och du var stenad.
Kanske det.
-Ska jag komma över? -Jag har så mycket läxor.
-Sen när bryr du dig om sånt? -Mamma tjatar om mina betyg.
Vi har inte haft sex på över en vecka.
-Jag saknar knullandet. -Jag med, men du vet vad de säger.
Avhållsamhet gör hjärtat starkare.
Ja...
-Är du där, Phil? -Jag pratar i telefonen.
Kan du komma ut? Jag hörde nåt konstigt ljud.
Du hör alltid konstiga ljud. Jag kommer snart!
Jag måste lägga på. Min galna mamma inbillar sig saker igen.
-Vi hörs senare. -Okej.
Har du inte hört nåt?
Ska vi ringa till polisen?
Jag vill inte att grannarna ska se att de kommer hit.
Om vi inte har hört nåt i morgon bitti-
-åker vi till polisstationen.
Mamma?
Mamma? Vad har hänt?
När jag var liten försökte min mamma göra mitt hår lockigt.
Ja ja, nu har vi försökt. Det ser i alla fall tjockare ut.
Jag hette Katrina så att hon kunde kalla mig Kat. Hon ville ha djur.
Kom hit, Kat. Spinn för mig, kissen. Kom igen, spinn.
Spinn, spinn, spinn.
Så där, ja. Duktig liten kisse.
I många år trodde jag att jag var hennes husdjur.
Kat? Kat?
Mamma?
Jag är här, Kat. Jag är här.
Nu blir det inte mer. Du blir tjockare för varje timme.
Mamma ville ha en sylfid. Mjuk och elegant som hon.
I puberteten förändrades min kropp snabbt.
Fettet smälte, som en snögubbe i solen.
Men det gjorde av nån anledning att hon ogillade mig ännu mer.
-Älskar du den där pojken? -Du skrämde mig.
-Hur länge har du stått där? -Förlåt, det var inte meningen.
-Tänker du svara på frågan? -Vilken fråga?
Älskar du den där grannpojken?
Vad pratar du om? Det har du inte med att göra.
Jag älskar inte din pappa. Jag tål honom inte.
Varför säger du så till mig? Säg det till nån annan.
Ingen lapp alltså?
Nej, ingenting.
Och hon packade ingen väska.
Inget verkar vara borta så vitt jag kan se.
Polisen var den totala motsatsen till män som min far och Phil.
Han var beväpnad, hamnade i slagsmål och dödade saker med händerna.
Var hon deprimerad? Tog hon nån medicin?
Hon har inte begått självmord.
De goda nyheterna är-
-att hon inte finns på sjukhus eller bårhus.
Inget tyder på att ett brott har begåtts.
Men jag måste tyvärr berätta-
-att hundratals fruar försvinner varje vecka.
Om en kvinna vill försvinna kan hon göra det.
-Menar ni att vi inte kan göra nåt? -Jo då.
Informera era vänner och grannar. Be dem hålla utkik.
Håll ett öga på ert bankkonto och era kreditkort.
-Har ni telefonsvarare? -Ja.
Bra, ha den på. Er fru kanske kontaktar er.
Ring mig gärna om det händer nåt.
Pappa?
Din mamma älskade aldrig mig.
Min mamma såg aldrig på min pappa med nåt annat än förakt.
Kanske var det annorlunda för triljoner eoner sen.
Visst är det perfekt?
Det är allt jag vill ha.
Hon var lång och jättesnygg, som en filmstjärna.
De var ett typiskt amerikanskt par.
Framtiden vecklade ut sig som en evig flygande matta.
Om hemsysslor var en vetenskap skulle mamma ha vunnit Nobelpriset.
Men när huset var perfekt kunde hon bara planera dagarnas tomhet.
Gradvis blev den vackra kvinnan som hon en gång var-
-en vålnad som försvann bort i en snöstorm.
-Hej, älskling. Vad ska vi äta? -Köttfärslimpa.
Din köttfärslimpa är kattens jamande.
Minns du lotten jag köpte på jobbet? Jag vann.
-Det är en matkokare. -Vi behöver ingen matkokare.
Vad pratar du om? Det här är det senaste.
Man kan göra grytor, grytstekar, chili...
Jag har inte tid med den just nu. Jag lagar middag.
Ställ den därborta, på kylskåpet.
Han var hennes dörrmatta. Hon behandlade honom som skit.
Jag blev chockad när jag upptäckte att han hade status på jobbet.
Alla kvinnorna gillade honom. De flörtade.
God morgon, mr Connors. Vem är den här unga damen?
God morgon. Det här är Kat, den nya receptionisten.
Jag var förstummad. De här kvinnorna tyckte att min pappa var snygg.
Men för min mamma var han patetisk.
En påminnelse om hennes outhärdligt enformiga liv.
Äktenskapet var som vatten från en frusen brunn. Iskallt.
Det var inte förvånande att deras sexliv var uselt.
Men min pappa hade en egen hemlig låda.
De bara fortsatte så. Mamma kom aldrig och pappa runkade i källaren.
Och hela tiden låtsades de att allt var bra.
Att vi var en perfekt familj som levde ett perfekt liv.
Skicka smöret.
Tack.
Ibland trodde jag hon var galen.
Att hon skulle kväva pappa med en kudde och bränna ner huset.
Men istället försvann hon.
-Hur känner du inför det? -Jag vet inte.
-Saknar du henne? -Nej, inte direkt.
Jag gick till en psykolog för att hantera mina känslor.
Men jag hade inga känslor.
Det känns som dr Thaler spelar psykolog.
Och att jag är en skådespelare som spelar mig själv.
Jag spelar... Jag har drömt en del konstiga drömmar.
En dålig skådespelare som gör ett uselt jobb.
Jag kör bil i en rejäl snöstorm-
-och jag ser ingenting för all snö.
Plötsligt dyker en person upp.
Jag ser inga detaljer, men jag vet att det är min mamma.
Jag försöker svänga undan, men känner att bilen kör på nåt.
Jag går ut och börjar leta men hittar ingen kropp.
Det är bara snö och förblindande vithet.
Jag har drömt så sen mamma försvann.
Det är inte ovanligt, särskilt inte med tanke på situationen.
Men drömmar behöver inte betyda nåt.
Vi drömmer alla konstiga drömmar.
Oftast är det bara hjärnans sätt att lätta på trycket.
-Jag oroar mig för dig, Kat. -Vad menar du?
Du klarar inte det här själv.
-Hjälper psykologen dig? -Jag har bara varit där två gånger.
Mamma säger att terapi hjälpte henne när pappas stack.
Jag fattar inte hur hon kan göra så här.
-Hon fick väl nog. -Det är ingen ursäkt.
Pappa berättade att han skulle sticka.
Han lät oss inte sväva i okunnighet och undra.
Kan vi sluta prata och knulla istället?
Jag måste hem innan mamma flippar.
-Kommer inte din pappa snart? -Om en timme.
Jag vill inte att han ska komma på oss igen.
Förra gången trodde jag att han skulle döda mig.
-Ge psykologen en chans. -Visst.
Du måste få ut den där ilskan.
Annars bryter du ihop, precis som din mamma.
Det är en evighetsspiral.
Vi ses senare.
Jag vill inte låta grov, men jag exploderar om jag inte får kuk snart.
Välkommen till klubben.
Du har sex. Jag är så rädd för AIDS att jag lever genom dig.
När man väl har haft sex är det allt man kan tänka på.
Och Phil rör mig knappt längre.
-Det låter helsjukt. -Vi är som ett gammalt par.
Du kanske borde knulla den där polisen.
Vad menar du? Han är typ 40. Det är väl inte ens lagligt?
Han är polis och vet hur man inte åker fast.
Och du fyller 18 om några veckor.
Jag knullar inte en 40-årig polis. Jag vill att Phil ska knulla mig.
-Har du pratat med honom? -Jag har försökt.
Han säger att han har mycket på gång och behöver lite utrymme.
-Herregud, vilken idiot! -Phil är inte världens smartaste.
Det är århundradets underdrift.
Det är det jag gillar med honom. Det är enkelt.
Det låter perverst, men han liknar pappa.
Man kan skrapa på ytan och hitta ännu mer yta.
Jag fick bara C: n!
Visa mig.
Herregud, du är så galen!
Phil är verkligen grannpojken.
När han och hans mamma flyttade in föraktade jag honom.
Han var tråkig och dum. Vi drev med honom och kallade honom Sopan.
Men sen, en kväll den sommaren, förändrades allt.
Jag, Beth och Mickey gjorde det vi gjorde varje onsdag.
Ibland önskar jag att det här stället brann ner så vi slapp gå hit.
Varje vecka är det samma människor och samma låtar i samma ordning.
-Herregud. -Vad är det?
Titta vad katten har släpat in.
-Vad gör Sopan här? -Han kommer hit.
-Vilken jävla knäppskalle. -Lugna ner er.
-Hej. -Hej.
Du bor granne med mig.
-Jag heter Phil. -Jag heter Kat.
-Det här är Beth och Mickey. -Tjena.
Det här stället verkar coolt.
-Är ni här ofta? -lbland.
-Är det första gången du är här? -Ja.
-Jag gillar den här låten. -Jag med.
-Vill du dansa? -Visst.
-Tänk om dina föräldrar kommer. -Mamma shoppar, pappa jobbar.
-Är du säker? -Ja.
Aj. Förlåt. Hoppsan.
Är det okej?
Och plötsligt, på ett ögonblick, var min oskuld försvunnen.
Precis som min mamma.
Vänta lite. Jag kommer.
God eftermiddag, mrs Hillman. Det är er granne Eve Connors.
Jaha. Hej.
-Får jag komma in? -Naturligtvis. Är allt som det ska?
Absolut, jag vill bara prata lite med er.
Slå er ner.
Vill ni ha en kopp te eller kaffe, mrs Connors?
Nej, tack. Och kalla mig Eve.
Vad kan jag hjälpa dig med, Eve?
Det verkar som våra barn dejtar.
Jag vet. De ska på nån tjusig danstillställning nästa vecka.
-Vårbalen. -Just det.
Phil ser verkligen fram emot det.
Jag tänkte att vi borde lära känna varandra, så jag ville bara hälsa.
-Phil? -Jag visste inte att nån var här.
-Det här är Kats mamma, mrs Connors. -Hej.
-Hon kom förbi för att hälsa. -Okej...
Jag går till mitt rum.
Han är en snäll pojke.
Du kan lita på att min Phil tar hand om din dotter.
Han har till och med hyrt en smoking.
Jag och Kat ska köpa en ny klänning i eftermiddag.
Varför gifte sig din mor med din far om hon var så olycklig?
Jag har ingen aning.
För att han fanns där? Han ville ju gifta sig med henne.
Hon kanske inte hade nåt val.
Hon jobbade som receptionist, men vad skulle hon annars göra?
Livet med min pappa måste ha varit ganska trist och eländigt.
Hon klädde sig annorlunda innan hon försvann.
Vad menar du med annorlunda?
Hennes kläder var åtsittande och sexiga.
Hon köpte till och med en minikjol.
Och en kväll kom hon på mig och Phil.
Phil ska nog gå hem.
-Varför det? -Det är sent.
Klockan är inte ens tolv.
Jag bestämmer, Kat. Och du ska gå och lägga dig.
Hon hade på sig ett nästan genomskinligt nattlinne.
Det kändes som hon visade upp sig.
-Kan hon ha gjort det? -Visat upp sig?
För mig eller för Phil?
Nej. Jag tror att hon bara var uttråkad.
Hon blev äldre och försökte få uppmärksamhet.
Det kändes som hon ville vara otrogen.
-Tror du att hon hade det? -Jag kan inte föreställa mig det.
Men jag antar att allt är möjligt.
Oj, förlåt.
Jag knackade på, men ingen öppnade.
Ingen fara. Kan jag hjälpa dig med nåt?
Jag letar efter mammas dumma katt.
-Har ni sett den? -Det har jag inte.
Förlåt att jag störde, mrs Connors.
Mrs Connors låter så formellt. Kalla mig Eve.
Jaha. Okej.
Det var inte så länge sen jag var i din ålder.
Jag ska nog leta vidare efter mammas katt.
Vill du äta middag med oss i kväll? Det blir krabba thermidor.
Visst.
Vi äter klockan sju.
Sjyst. Tack, mrs Connors. Jag menar...
Eve.
Det här är Theo Scieziesciez. Lämna ett meddelande efter pipet.
Hej, kriminalaren. Det är Kat Connors.
Jag ringer er för att jag har lite ny information...
...om min mamma.
Hej. Tack för att du kom hit.
Jag har ingen lust att gå till jobbet på min lediga dag.
-Kom in. -Tack.
Det är inte tjusigt, men det är mitt hem.
Vill du ha nåt att dricka?
-Du är för ung för öl. -Jag tar gärna en ändå.
Slå dig ner.
-Varsågod. -Tack.
Så vad ville du prata med mig om?
Jag...
Jag ringde för att jag har lite ny information.
Jag kom på en sak. Jag tror att min mamma var otrogen.
Det förklarar väl varför hon stack?
Kanske det. Jag undersöker det på måndag.
Var det allt?
Jag tänkte att det var viktigt för fallet.
Är du nervös?
Jag antar det. Lite.
-Du kan gå när du vill. -Jag vet det.
Men vill du väl inte gå, eller hur?
Du kom hit för att förföra mig.
Grattis, raring. Det funkade.
Jag är förförd.
-Och hur gammal är du? -Arton.
-Du är väl inte oskuld? -Nej.
Så... då vet du vad som kommer att hända?
Är du säker på att du vill det?
-Jag är inte en av dina kompisar. -Jag vet det.
Du är väldigt snygg.
Dina tuttar är perfekta.
Men det vet du säker redan.
Jag kanske borde komma närmare.
Ja.
-Är det här bättre? -Ja.
Du kan väl ta av dig tröjan?
Helt fantastiskt.
-Är det här vad du vill? -Ja.
Hej.
-Är allt som det ska? -Ja, jag sover bara inte så bra.
Jag har sett mycket hemskheter.
Döda människor. Det gör mig olycklig.
-Jaså? -Ja.
Tro mig, du vill inte veta.
-Testa. -Okej.
En gång hittade vi en väldigt fet man.
Nån sjuk jävel hade dränkt in honom i bensin och tänt på.
När vi kom dit och såg kroppen-
-två dagar senare...
...brann han fortfarande.
Killen hade så mycket fett på kroppen att han fungerade som ett ljus.
Under alla år som polis har jag lärt mig en sak.
Människor är kapabla till att göra fruktansvärda-
-och ofattbara saker mot varandra.
Jag gillar att du är så hal. Det känns som jag kan bryta sönder dig.
Jag är tuffare än jag ser ut.
-Utmanar du mig? -Ja.
-Herregud. -Vad är det? Det var lätt.
-Vad menar du? -Jag gick dit och vi knullade.
Oj. Jag är imponerad. Jag är riktigt imponerad.
-Var det läckert? -Ja. Så mycket bättre än Phil.
-Detaljer, tjejen. -Han är så manlig.
Kul, ballar, hårigt bröst och muskler.
Och hans doft är så intensiv. Så naturlig.
-Hans doft finns kvar på mig. -Det är så sexigt!
En dag vill jag också knulla en machohingst.
-Det kommer att hända. -När då? När?!
-Jag är så stolt över dig. -För att jag knullade en gammal man?
Under lång tid uppförde du dig som om du fortfarande var tjock.
-Vad menar du? -Du blev smal för tre år sen.
Men du var fortfarande så tafatt. Som en fet brud. Som jag.
Och som Mickey. Han är en fet brud i en spinkig bögkropp.
-Du är galen. -Det är sant.
Mr Connors, det här är Sheryl från polisen.
Jag ville bara meddela att ni klarade lögndetektortestet.
-Varför ett lögndetektortest? -Jag har ingen aning.
-Tror polisen att han vet nåt? -Min pappa? Har du träffat honom?
Han är så korkad man kan bli.
-Det måste vara ett misstag. -Troligtvis.
Det där är hans bil. Jag frågar honom.
-Vill du att jag ska gå? -Nej. Det är säkert inget.
Hej, hjärtat. Beth.
Ni har väl inte gjort av med för mycket pengar i köpcentret?
Det fanns ett meddelande till dig-
-på telefonsvararen från polisen.
-Nåt nytt om din mamma? -Du klarade lögndetektortestet.
Jippi...
-Äter du middag med oss, Beth? -Jag tror inte det, mr Connors.
-Varför ett lögndetektortest? -Det är väl standard i såna här fall.
-Ska vi beställa hämtmat? -Ja, visst.
Mamma?
Vad är det? Vad händer?
Är Phil ett bra knull?
Gå och lägg dig, mamma.
-Vänd inte ryggen åt mig! -Gå och lägg dig igen.
Jag vill inte bli avfärdad av såna som du. Är Phil ett bra knull?
Vad vet du om att knulla?
-Vad gör du?! -Vad är det här?
-Varför är du naken? -Jag var varm. Herregud!
Ut ur mitt rum! Varför gör du så här?
Vad har jag gjort mot dig? Sluta!
Jag vet visst vad ett bra knull är. Din lilla slyna.
Vad är ditt problem?
Är du galen? Vad är det för fel på dig?
Hur kan en mamma göra nåt sånt?
Min mamma gjorde så.
Vad är det? Hon var bara sån.
Alla har en usel barndom. Hon slog mig inte.
Min mamma var inte perfekt. Och?
Jag tror att hon var ensam.
Hon stirrade på mig som om jag hade stulit kläder från henne.
Du ser ut som jag såg ut när jag var du.
Du ser ut som jag såg ut när jag var i din ålder.
Visst, tjuvtittare.
Vad är det? Vad vill du?
Ingenting.
Sluta stå och gapa. Du skrämmer mig.
Försvinn och lämna mig i fred.
En vecka innan hon försvann-
-satt Phil och jag i källaren och gjorde läxor.
Det var en helt vanlig kväll.
Vad tycker ni? Gillar ni det? Är jag sexig för att vara 42?
-Vad gör du, mamma? -Slappna av, fröken.
Phil, vill du och din mamma äta middag med oss?
Jag ska göra min berömda biff wellington.
-Visst, mrs Connors. Jag frågar. -Utmärkt.
Jag känner för att fira.
Okej, vi fattar.
Vad är det? Står du inte ut med att se din mamma ha lite kul?
Jag är hemma, älskling!
Festen är slut innan den ens har börjat.
Var är du, älskling? Där är du. Vad blir det till...?
-Varför är du klädd så där? -Gillar du det inte?
-Gillar du inte den här kjolen? -Sluta, Eve.
Du gillar den inte, och jag bryr mig inte. Rör mig inte!
Jag har på mig vad jag vill och när jag vill!
Vad gör du?
Det jag gör varenda kväll. Jag gör middag till dig.
-Jesus! -Vad är det som stinker?
-Allt kött är ruttet. -Den måste ha stängts av.
Stå inte bara där, sätt på den igen!
Det luktar som ett lik härinne.
Det verkar som vi får gå ut och äta middag.
-Vill du ha kinamat? -Nej, det vill jag inte.
Vad skulle göra dig lycklig? Vad vill du ha?
Jag vill inte ha det här. Jag vill inte ha nåt av det här.
-Dig, det här huset... -Eve...
Jag vill ha tillbaka mitt liv.
-Vi går ut och äter middag. -Jag vill inte ha nån middag!
Varför lyssnar ingen på mig?
Och plötsligt var hon bara borta?
VÅREN 1991
Oj. Du har berättat att hon stack, men inte så där.
Vi har ju snart delat rum i ett år, så...
Undrar du inte var hon är?
Det är underligt. Jag tänker knappt på henne längre.
Det har gått så lång tid att jag har vant mig vid det.
Tanken på att åka hem över lovet att återuppväcker gamla spöken.
På tal om spöken... Ska du träffa din nolla till pojkvän?
Menar du Phil?
Kanske det. Hur så?
-Jag hejar på Oliver. -Vi har bara dejtat några månader.
Han är sexig och smart. Och han har en framtid.
-Du har bara träffat Phil en gång. -Och det räckte.
Skit samma. Framtiden tråkar ut mig.
Vad är det med dig? Är allt okej?
Du verkar vara så långt borta.
Förlåt. Jag är bara lite tankspridd. Jag mår bra.
-Vad är det? -lngenting.
Säg inte ingenting när det är någonting.
Du borde inte röka, det är inte nyttigt.
Det är bara dagens andra. Jag drar ner för din skull.
Gör det inte för min skull. Det handlar om din hälsa.
Okej, doktorn.
-Är du nöjd nu? -lnte om du är arg.
Varför skulle jag vara arg? För att du ger mig order?
Cindy säger att det stinker och du säger att det är farligt.
Du har bara rökt i två månader.
Skit samma, jag vill bara göra som jag vill.
Rök om du vill. Jag vill inte bråka.
Förlåt. Jag vill bara att du ska vara lycklig.
-Jag går hem. -Vänta lite. Va?
-Jag måste plugga. -Vad gör du, Kat? Stanna.
God natt, Oliver.
Herregud, vad är det med dig?
Vad har jag gjort? Kat? Kat?
Hej, pappa!
-Oj. -Vad är det?
-Du ser så vuxen ut. -Kan vi hoppa över teatern?
Spela avtrubbad om du vill, men jag saknar min lilla flicka.
-Hur går det? Tack för breven... -Jag har pluggat så mycket.
Du är en storstads-tjej och har inte tid med farsan.
-Jag är glad att du är hemma. -Ja...
-Ska vi...? -Den tar jag hand om.
-Har det hänt nåt nytt här? -Det är som vanligt.
Vad är det? Pappa?
-Vad är det? Varför är du så konstig? -Jag har nåt att berätta.
-Är allt som det ska? -Ja, då. Jag har bara...
Ut med språket.
Jag har träffat nån. Blir du arg nu?
Mamma har varit borta länge. Varför ska du inte träffa andra?
Bra.
-Vad heter hon? -May.
-Vi träffades på jobbet. -Det är jättekul, pappa.
-Jag är glad för din skull. -Tack, det betyder mycket.
Vad har du för planer?
Jag måste plugga en del. Men jag vill bara ta det lugnt-
-och träffa lite gamla vänner. Det vanliga.
Oj. Välkommen tillbaka, främling.
-En jävla rebell. -Du är min nya idol.
Jag har verkligen saknat er.
Folk på Berkeley är trevliga men tråkiga.
Jag har saknat dig med.
Men jag har inte saknat den här hålan.
Mamma sa åt mig att städa mitt rum i morse.
Jag kan inte fatta att vi har bott här.
Men känns skönt att den här staden aldrig förändras.
-Tycker du att du har förändrats? -Ja, det tycker jag.
Jag känner mig tillfreds i min egen kropp.
-Går det bra i skolan? -Ja.
-Har du hört nåt från din mamma? -Nej, ingenting.
Hur känns det? Det har gått två år.
Det har gått så långt att jag inte förväntar mig att få höra nåt.
Jag har på nåt underligt sätt accepterat det.
Jag har gått vidare. Till och med pappa har en ny flickvän.
-Stör det dig? -Varför skulle det göra det?
Mamma är borta och kommer aldrig tillbaka.
Hej.
Hej. Hur mår du? Du ser fantastisk ut.
Tack. Du med.
Kan jag ta en rökpaus, Aaron?
-En snabb, vi har mycket att göra. -Kom.
Går det bra i skolan?
Det är okej. Hur har du haft det?
Jag jobbar och tar hand om mamma. Det är som vanligt.
-Hur mår hon? -Min mamma?
Hon är lika galen som vanligt.
Kan jag få en?
Visst. Röker du nu?
Ibland. Tack.
-När kom du tillbaka? -För några dagar sen.
Jag borde ha ringt tidigare, men jag har varit upptagen.
Skit samma. Det är okej.
Men vi borde träffas medan jag är här. Vi kan gå på bio.
Ja, det låter bra.
Jag är här tills på torsdag.
Du behöver inte göra det.
-Göra vad? -Träffa mig.
Du kanske inte har tid med en idiot som jag-
-nu när du är en duktig collegestudent.
Vad pratar du om, Phil? Det är klart att jag vill träffa dig.
Jag måste fortsätta jobba innan min chef får spader.
Förlåt att jag är sen. Det var sån trafik.
Inga problem, hjärtat.
Det här är May, Kat. May, Kat.
Jag är glad att vi äntligen träffas. Jag har hört så mycket om dig.
-Och du är så vacker. -Det är nog inte sant, men tack ändå.
Hur länge stannar du, Katrina?
Bara en vecka. Sen är det dags igen.
Kat fick nästan bara högsta betyg den här terminen.
Jag hade tur. Har ni beställt? Jag är jättehungrig.
-Din favoriträtt finns kvar. -Ja.
Jag går på toaletten. Du vet vad jag vill ha.
Så... är det här okej för dig?
Menar du med May?
Jag gillar henne. Hon verkar gullig.
-Det får inte kännas jobbigt. -Jag är glad att du har träffat nån.
Du förtjänar att vara lycklig.
Du har tagit av vigselringen.
May känner sig illa till mods av den. Jag har på den när hon inte är med.
Varför bryr du dig? Mamma lämnade oss.
Det var hennes val. Nu accepterar jag det.
Det är dags att vi går vidare med våra liv.
Mamma?
Kat.
Vad är det för fel?
Jag stoppade händerna i vattnet och de försvann.
Va?
Jag diskade och vattnet var så kallt.
Det låg en sked i diskhon.
Och när jag lyfte upp händerna ur vattnet...
-Vad är det? -lngenting.
Jag har bara konstiga drömmar ibland.
-Jaså? -Ja.
Det började när mamma försvann. Förr hände det ofta.
Men det här är den första på flera veckor.
-Du pratar nästan aldrig om henne. -Det finns inte mycket att säga.
Psykiatern säger att drömmar är meningslösa.
Jag tror inte att jag håller med.
Vad tror du att mina drömmar betyder?
-Vill du veta vad jag tycker? -Självklart.
Vi letade grundligt efter din mamma.
Grundligt? Ni letade knappt alls.
En grundlig utredning genomfördes. Vi letade i över två års tid.
-Vi hittade inte ett enda spår. -Visst.
-Så var tror du att hon är? -Jag tror att hon är död.
Va?
Du sa ju själv att hon var otrogen. Det har vi bekräftat.
-Er granne... mrs Blangman? -Mrs Hillman.
Hon sa att din mamma hade en pojkvän.
-Hur visste hon det? -Hon är nyfiken.
Hon kan inte se!
Om hon hade en pojkvän-
-är det väl ännu troligare att hon bara har stuckit?
Vad är det? Vad är det du inte berättar?
Vi utredde din pappa noggrant.
Flera intervjuobjekt sa att han var en svartsjuk och våldsam man.
Min pappa är en jävla mes. Det gjorde mamma vansinnig.
Inte enligt Bob och Margie Carlsen. Före detta grannar.
De bodde nära varandra i Riverside.
De sa att när din pappa misstänkte att din mamma gillade Bob Carlsen-
-tände han eld på en soptunna och slängde den på deras uteplats.
Det är ju löjligt.
Jag har aldrig ens hört talas om dem.
Varför grep ni inte pappa om han var så farlig?
Inga bevis.
Vi fick inte ens en husrannsakningsorder.
Du bad om min åsikt och jag berättade.
-Det är bara vad jag tror. -Vad tror du?
Jag tror att din pappa dödade din mamma.
Vad gjorde han med kroppen?
Det är ett mysterium.
Kat. Kom igen. Vart ska du ta vägen?
Vet du vad jag tror?
Att du snackar en massa skit.
Kom igen, du kan bättre än så.
-Så här? -Nej, hårdare.
Använd de där musklerna. Det där är bättre. Så där, ja.
-Är du redan här? -Jag hjälper din mamma med middagen.
Till skillnad från vissa andra.
Hej, mrs Hillman. Det är Kat. Förlåt, låg ni i sängen?
Nej, jag vilade bara. Jag mår inte så bra.
-Förlåt att jag stör. Är Phil här? -Nej, det är han inte.
-Vet ni var han är? -Tyvärr inte.
Ibland är han ute på vift hela nätterna.
Kan ni be honom ringa mig så fort han kommer hem?
Tack. Förlåt att jag störde.
Inga problem. God natt.
Jag bryr mig inte om vad Kat sa.
Pappa?
Hjärtat? Förlåt, det var inte meningen att väcka dig.
Bråkar ni om ifall May ska sova över? Det är helt okej för mig.
-Jag tror inte... -Det är verkligen okej.
Du är sjuk och ska åka i morgon.
Jag är nästan bra. Flyget går först på eftermiddagen.
Jag bestämmer i mitt hus.
Förlåt, Kat. Jag ville inte dra in dig i det här.
Skål för Phil. Må han vila i tusen bitar.
Phil kan dra åt helvete. Han ringde inte ens upp mig.
Så ska det låta. Dra åt helvete, Phil.
-Och sluta knulla Phil. -Precis.
-Knulla den sexiga polisen istället. -Det är redan gjort.
Han sa nåt konstigt häromkvällen.
"Jag ska knulla dig tills du inte kan gå ordentligt"?
Nej, det var så...
Han sa att han tror att pappa dödade mamma.
Vad är det?
-Jag berättade det för länge sen. -Det gjorde vi båda två.
Vad menar ni?
Din mamma hade precis försvunnit och du ville inte lyssna.
Jag frågade om din pappa dolde nåt.
Du sa att han inte kunde dölja någonting.
Ni är helt galna.
Ja... Glöm det.
-Vi ser för mycket dålig teve. -Det är väl därför du älskar oss?
Det finns inget äckligare än varm champagne.
Ge mig den där flaskan, tack.
-Vad gör du? -Jag har lärt mig det i skolan.
Efter ett par minuter i frysen är temperaturen perfekt.
Jag flyttar inte på en bunt gamla, mögliga tidningar.
Kom hit och hjälp till.
Det sitter fast.
Vad i...
Varför låser man en frys?
Vad är det som pågår här?
Ingenting. Vi pratar och dricker champagne.
Dina vänner ska gå nu.
-Vad menar du? -Du hörde vad jag sa.
Skämtar du? Jag är vuxen, pappa. Du kan inte ge mig order.
I mitt hus gör du som jag säger. Dina vänner ska gå hem nu.
-Vad är problemet? -Det är okej, Kat.
-God natt, mr Connors. -Jag följer med er ut.
Tack för att du skämmer ut mig inför mina vänner.
Jag är så glad att jag sticker i morgon.
Ledsen att pappa är en idiot.
-Mitt flyg går ändå tidigt i morgon. -Mitt med.
-Ska du verkligen köra? -Jag är inte lättpåverkad.
-Jag kommer att sakna er. -Du är en sån dramaqueen.
I sommar ska vi bo i den här hålan i tre hela månader.
Jag vet.
-Glöm inte att skriva. -Detsamma.
-Hej då, Kat. Ha en bra resa. -Detsamma.
Hej.
Är du okej? Du ser full ut.
Jaså? Ska du säga.
Har du undvikit mig med flit?
-Vad menar du? -Jag var hemma hos dig förra veckan.
Jag sa till din mamma att jag ville prata med dig.
Jag fick aldrig meddelandet. Vad ville du prata om?
Jag har tänkt på en massa saker.
När min mamma försvann förändrades allt mellan oss.
Vi blev annorlunda. Du blev annorlunda.
Allt var annorlunda efter det.
Var var du den där dagen, Phil? Du skulle hämta mig.
Jag sa ju att jag var hos Thomas.
Fattar du inte? Du behöver inte ljuga längre.
-Varför tror du att jag ljuger? -Jag anklagar dig inte.
Men du kan berätta vad du vet.
Det vi hade var gulligt och fint, men vi vet båda två att det är över.
Jag vill veta vad som hände den dagen så att jag kan gå vidare.
Jag blir inte arg, jag vill bara veta.
Jag har ju redan sagt att jag inte vet nåt.
Var det nåt mellan dig och min mamma?
Knullade du min mamma? Vissa tror att du gjorde det.
Vem då? Kat, du... är full. Och galen.
Jag vill bara veta! Jag bryr mig inte.
Jag orkar bara inte gå omkring och undra längre.
Jag kan inte hjälpa dig, Kat.
Jag är ledsen.
Men en sak kan jag säga.
Din pappa vet var hon är.
-Han har gömt henne hela tiden. -Vad menar du?
Fråga inte mig. Fråga honom.
Kat! Kat! Jag är häruppe!
Härborta!
Nej, åt det här hållet!
Ja! Precis framför dig.
Jag är här, Kat.
Hjälp mig.
Snälla, hjälp mig.
Hjälp mig!
Kat!
Vad gör du?
Pappa...
...vet du var mamma är?
Vad?
Vet du var mamma är?
Phil säger att du gör det.
Din knarkande pojkvän som inte kan behålla ett jobb?
Svaret är nej.
Var det nåt mer?
Städa upp här. Vi måste snart åka till flygplatsen.
Pappa?
Förlåt.
Det är ingen fara.
Ring mig så att jag vet att du har kommit fram ordentligt.
Vi ses om några månader.
Jag älskar dig, hjärtat.
Jag älskar dig med.
Jag borde nog gå nu.
Vi ses.
Hej då, raring.
Det var sista gången jag såg min pappa.
Beth, Mickey och Theo hade rätt.
Några veckar senare blev han packad på en bar-
-och erkände att han hade dödat min mamma.
Han hängde sig i sin cell med ett lakan.
Innan han dog avslöjade han att mamma hade legat i frysen.
Han tog ut henne på natten när jag sov.
Han begravde henne i bergen. Eftersom liket hade varit fruset-
-bröts det ned läskigt snabbt och förvandlades till vätska.
När de grävde upp henne fanns det nästan inget kvar.
Jag var 17 år när min mamma försvann.
En dag städade hon och gjorde middag-
-och nästa dag... var hon borta.
Sluta.
Sluta, Evie.
Evie...
...sluta.
Snälla du.
Evie...
...sluta!
Sluta.
Eftersom jag aldrig träffade mamma igen-
-var hon fortfarande frånvarande för mig.
Ett tomrum.
Ett osynligt, halvt ihågkommet spöke.
Jag tänker fortfarande att jag ska stöta på henne nån dag.
Att jag står vid ett rödljus och ser henne sitta i en bil-
-och blänga på mig med ogillande blick.
Eller att jag ser henne på andra sidan gatan-
-och att vi springer mot varandra som i en töntig film.
Hon kramar mig som en förlorad älskare.
Hon tar mitt ansikte i sina långa, eleganta händer-
-ser mig i ögonen och säger...
..."Jag är här, Kat. Jag är här."
Text: Pernilla Hallgren www.sdimedia.com